Hil dig, Maria, fuld af nåde...
Hvad foregår der?
Hvad er der sket?
Undskyld, Deres Excellence. Der er fundet en død soldat i haven.
Hvad?
Der er oprør i byen, alle vegne.
Dette brev er ankommet. Fra hertugen af Malvica.
"Kære Fabrizio, har læst avisen."
"Piedmontese er landet. Vi er fortabt."
"Familien søger tilflugt i de engelske skibe. Det gør du vel også."
"Gud bevare kongen."
Sikken kujon!
"Et pirateri forekom den 11. maj, da bevæbnede mand stormede Marsala."
"Ifølge øjenvidner var der 800 mænd, anført af Garibaldi."
"Røverne undgik hæren og marcherede mod Castelvetrano."
"De truede lokalbefolkningen."
Paolo, se til huset i Palermo.
Nej, Fabrizio. Det er farligt, det her er krig.
Francesco Paolo, kald på Mimì.
Dette er en revolution.
Drik dette.
Han kommer nu, far.
Deres Excellence, der er...
Mimì, sig, hestene skal spændes for vognen.
Jeg rejser til Palermo.
Fader Pirrone...
...De tager med, ikke?
Må Gud våge over os.
Men gaderne er fulde af soldater, tyveknægte...
Du har to timer.
Vi vender hjem kl. 11.
Vi spiser om en halv time.
Jer alle sammen.
Hvad gør vi?
Red os, himmelske moder...
Disse svin stinker, selvom de er døde.
Salvatore, har du tilkaldt kasernen?
Vi har bedt dem om at flytte ham.
Sikken elendighed, Deres Excellence.
Se ilden oppe på bjergsiden.
- Det er rebellernes lejrsted. - Jeg ser dem.
De bekymrer dem måske om Don Tancredi?
Tancredi skal tage sig i agt for venskaber...
...visse farlige bekendtskaber.
Tancredi er uden skyld, man må klandre tiden.
En ung adelsmand kan ikke spille kort uden at skabe farlige venner.
Så er det nok.
Nuvel, lidt forsigtighed...
Stop! Villa Airoldi vejblokade.
Godaften, Deres Excellence. Undskyld os.
Lad prinsen af Salina passere.
Det ville være et smukt land, hvis...
Hvis der var færre jesuitter.
Jeg henter Dem om to timer, fader.
- Hvor tager vi hen? - Tavernen ved havnen.
Godaften, smukke.
Melina, det er ikke til dig.
Pas dig selv.
Min store prins.
Goddag, onkel.
Tancredi. Hvad lavede du i går aftes?
Intet, onkel.
Jeg tilbragte aftenen med venner.
Ulig en, jeg kender, som hyggede sig...
...i Palermo.
Og hvem skulle det være?
Dig, onkel.
Jeg så dig tale med sergenten ved vejblokaden.
Flot af en mand i din alder.
Og så sammen med en fader.
- Libertinere. - Men det stemmer.
Hvorfor er du klædt sådan? Skal du til maskebal?
Jeg rejser snart. Jeg kom for at sige farvel.
Hvorfor? Hvor skal du hen? Da ikke en duel...
Jo. En kæmpe duel, sammen med kongen.
Jeg tager op i bjergene, til Ficuzza.
Der sker store ting, jeg vil ikke sidde herhjemme.
Her fanger de mig bare.
Det er vanvid at kæmpe med dem. De er svindlere.
En Falconeri burde kæmpe for kongen.
Ja, for kongen.
Men hvilken konge? Du sagde det selv.
Hvis kong Ferdinando var i live... Men Franceschiello? Nej, onkel.
Og er den såkaldte "Gentleman" bedre? Den eneste forskel er dialekten.
Hvad med Peppino Mazzinis republik?
Var vi ikke her, ville det rak prakke en republik på dig.
Hvis samfundet skal forblive, som det er, må alt forandres.
Har jeg forklaret nok?
Farvel, onkel. Jeg vender tilbage med 'i tricolori'.
'I tricolori'! Var din mund!
Hvad er det i mod vores flag med den gyldne lilje?
Hvad opnår du med de farver?
Du holder dig selv for nar.
Farvel, onkel.
Vi ses snart.
Tancredi! Vent!
Hvad laver du? Støtter du nu revolutionen?
Mange tak, onkel.
Giv min tante et kys.
Concetta, jeg vender snart tilbage.
- Vil Deres Excellence skrifte? - Skrifte? Det er ikke søndag.
Skrift nu, Deres Excellence.
Det er ikke nødvendigt, De ved allerede alt.
At skrifte handler ikke om a tale, men om at angre.
Det ved jeg!
Hvad forventer De af mig? Jeg er en mand!
Skal jeg være tilfreds med en kone, som slår korsets tegn før et kram.
Som beder til Gud bagefter. Hun har skænket mig syv børn...
Og jeg har aldrig set hendes navle.
Er det retfærdigt? Er det, fader? Hun er synderen.
Jeg var for brysk.
Mist ikke Deres sympati for mig.
Men lyt til mig: Gå til skrifte.
Jeg ønsker ikke at skrifte.
I hvert fald ikke i dag.
Jeg har lavet nogle vigtige politiske opdagelser.
Ved De, hvad der foregår i vores land? Intet.
En knapt mærkbar ændring af de styrende grupper.
Middelklassen ønsker ikke at ødelægge os, men at være os...
...og propper endda tusindvis af dukater i vores lommer.
Og resten kan forblive, som det er.
Fader, vores land er bygget på kompromisser.
Adelsmændene vil skabe et forlig med de liberale, selv med frimurerne.
På kirkens bekostning, fordi vores rigdom...
...de fattiges kirkegods, fordeles mellem de uforskammede anstiftere.
Hvem skal så bespise de stakkels mennesker, som vi tager os af?
Hvem skal berolige den desperate flok?
De får et stykke af jeres land, så et til, til sidst det hele.
Herren helbredte en fysisk blind, hvad med dem, der er forblændede?
Vi er forblændede, fader.
Blot mennesker i en verden i forandring.
Hvad skal vi gøre?
Kirken har fået et utvetydigt løfte om udødelighed. Det har vi ikke.
Et middel, der freder os i hundrede år, er det samme som en evighed.
Vi har kun forpligtelser over for vores nærmeste.
Kirken har netop forpligtelser, fordi den er udødelig.
Dens opløsning ville være en trøst. Kunne kirken en dag redde sig selv -
- ved at ofre os, gjorde den så ikke det?
Den ville slet ikke tøve.
Nu skal du bekende to synder på søndag.
En kødelig synd i går, og en åndelig synd i dag.
Se, hvor smuk, fader.
Der skal mere til at ændre den udsigt end kong Victor Emmanuel.
Længe leve Garibaldis mænd!
Hjælp mig!
- Han er betjent, en morder! - Vi klarede ham selv!
Kavaleriet! Skyd ikke!
Deling, fremad march!
Sygeplejerske, kom!
- Hvor er de taget hen? - De er nok ved havnen.
Hvad siger du, fader?
Resulterer disse skønne nye tider i bedre veje?
Ja, regeringen...
Ryd vejen!
Ingen kan passere. Den er blokeret.
Vejen til Bisaquino er spærret.
Det er forbudt at passere. I kan ikke komme længere.
Tilladelsen er vist ikke god nok.
Ordren lyder på, at alle civile tilladelser er inddraget.
Hvis jeg beder Dem vende om, så vender De om!
Ryd vejen, så vognene kan passere.
Ingen kommer igennem her!
Jeg er kaptajn prins Tancredi!
- Kaptajn, jeg har mine ordrer. - Dette er en ordre! Ryd vejen!
Du lever blandt adelen.
Hvad siger de til dette stormløb?
Hvad siger vores barske, stolte prins af Salina?
Adelen, som du kalder dem, er svær at gøre sig klog på.
De lever i en helt anden verden, som ikke er skabt af Gud...
...men af dem selv i løbet af mange århundreder fyldt med -
- sorg og glæde. Deres glæde.
De fascineres af ting, som i dine og mine øjne...
...er ligegyldige, men som er vigtige for dem.
Jeg synes ikke dårligt om adelen, tværtimod.
De er anderledes.
De er ligeglade med ting, som vi finder vigtige...
De frygter ting, vi ikke kender til. Tag prinsen af Salina...
Han ville ikke opgive sin ferie i Donnafugata, der vi skal hen.
Men spørger du om hans holdning til revolutionen...
...siger han, den er ikke-eksisterende. Alt er som før.
Det er det sidste strå.
Lad os læse bønnebogen, det er bedre.
Lad mig se...
Salme 45.
"Mit hjerte svulmer af liflige ord."
"Som hurtigskriverens pen er min tunge. Den skønneste er du..."
"Ynde er udgydt på dine læber, derfor velsignede Gud dig..."
Hurtigt, drenge.
Dæk det pænt. Du henter flaskerne, du glassene.
Vi håber, at alt er, som du ønskede det.
Det er dejligt at se Dem, Deres Excellence.
Nu hviler vi os lidt.
I kan spise under træerne.
Vi tager til Donnafugata om en time. Fortæl om soldaterne.
Det er værre end i Algeriet.
Situationen er ikke den samme.
Vil De gerne friskes lidt op?
Vask Dem i panden.
Lad os gå over til de andre, ellers spiser de alt.
Er De ikke sulten?
Jeg sagde, at Deres Excellence ikke ville forlade Palermo.
For hvordan skulle De kunne rejse nu?
Hvem ved, hvad der kan ske. Gud beskytte Dem.
Men I er alle i sikkerhed.
Jeg takker Gud.
Hvad troede De, der ville ske? Det hele er meget simpelt.
Få dage efter Garibaldis indtog i Palermo -
- inviterede Tancredi en general med hjem, som ville beundre freskoerne.
Han var behjælpelig med at få tilladelse til rejsen.
Vi er beærede over at have Dem som gæst, general.
Tak, Deres Excellence.
"Excellence", så har han brudt Garibaldis ordre for første gang.
Min nevø har fortalt, De gerne vil se freskoerne.
- Meget gerne, Deres Excellence. - Kom.
I midten: Jupiter og Juno, Mars, Venus og Merkur.
Herovre Tethys som står foran titaner og dryader.
Apollo omgivet af skyer. Alt er ophøjet over Salinas hus.
- Kunne De tænke Dem en til karamel? - Tak, det er min favorit.
Jeg tog dem specielt med til Dem.
Hvor er De bleg. Blev De alvorligt såret?
Undskyld?
Det er det værd, hvis man bliver forfremmet på slagmarken.
Vognene kommer!
Det glæder mig at byde Dem velkommen.
Don Onofrio! Alt vel?
Deres Excellence, jeg overlader huset i samme stand, som jeg fandt det.
En ære at trykke Deres hånd. En såret fra Palermo.
Såret? Jeg blev kaptajn, fordi jeg fik en myg i øjet.
De har gjort meget for sagen, Don Calogero. Crispi priser Dem.
Kære Teresina, skønt at se dig igen.
Og Dem, Don Ciccio. Hvad nyt?
Nyt? Jeg har intet nyt, Deres Excellence.
Vil De have mig undskyldt?
Husk, at invitere dem på middag i aften sammen med deres koner.
- Hvorfor med konerne? - Det er bedre.
Inviter Don Calogero og hans kone.
Advokaten og hans kone.
Don Ciccio, som gudskelov ikke er gift.
De andre må komme efter middagen.
- Ja? - Det er Mimi, Deres Excellence.
Fader Pirrone ønsker at se Dem straks.
Fint. Vis ham ind.
- Undskyld, Deres Excellence. - Bliv nu ikke chokeret, fader.
De er vant til, at sjæle blotter sig, blottede kroppe er mere uskyldige.
Kom nu, vær modig, fader.
Hårdere, fader.
Lyt til mit råd: Tag et bad en gang imellem.
Sæt Dem ned.
Hvorfor var det så presserende at tale med mig?
Jeg er blevet betroet en meget vanskelig mission.
En af dine nære ønskede at betro sig til mig...
Hun tror, De værdsætter mig højt.
Kan De ikke være lidt mere præcis?
Hvem taler De om? Prinsessen?
Nej. Prinsessen er meget træt og hviler sig.
Det vedrører signorina Concetta.
Hun er forelsket.
Signorina Concetta? Men hvordan...
Åh, hvor tåbeligt.
Jeg fortryder at have forstyrret Dem... Jeg troede ikke...
En 45-årig mand føler sig ung...
...til han indser, hans børn er gamle nok til at forelske sig.
Så indhenter alderen ham pludselig.
De har ikke spurgt til den unge mand, som Concetta...
Det er ikke nødvendigt.
Hvorfor kunne den dumme pige ikke betro sig til mig?
Hvad synes De, jeg burde sige?
Ønsket om at skabe en kristen familie bydes velkommen af kirken.
Herren deltog i brylluppet i Kana...
Skift nu ikke emne. Jeg vil snakke om dette bryllup, ikke det i Kana.
Har Don Tancredi friet? Hvornår?
Det var ikke ligefrem et frieri.
Men Concetta tvivler ikke. Hans bestræbelser, blikkene...
...ordene. Hun tror på hans kærlighed og føler, han frier når som helst.
Det er der ingen fare for, fader.
Det er blot en romantisk skolepiges fantasier.
Hvorfor "fare"?
Kan De forestille Dem hende som ambassadørfrue i Wien?
Jeg elsker Concetta. Jeg holder af hende. Fredelig og ydmyg.
Men der venter Tancredi en stor fremtid.
Hvordan kan Concetta, så genert og reserveret...
...hjælpe en ambitiøs husbond frem i et nyligt skabt samfund?
Tancredi får brug for penge.
Concetta har jo sin medgift.
Men Salina-formuen skal deles i syv.
Syv! Tancredi behøver noget helt andet.
Måske en af Sutera-pigerne?
Ja, jeg ved det godt. De stakler er så grimme, men de er rige.
Men hvad? Kærlighed?
Ja, kærlighed. Fyr og flamme i et år, ren aske de næste 30.
Jeg ved godt, hvad kærlighed er.
Deres Excellence, hvilket tøj ønsker De at bruge til middagen?
Fader, fortæl Concetta, jeg ikke er vred...
Vi snakker om det, hvis romancen er reel.
Hvilket jakkesæt? Et til aftenbrug.
Far! Don Calogero kommer op ad trappen nu, i kjole og hvidt!
Det imponerer dig mere end landgangen ved Marsala.
Don Calogero i kjole og hvidt! Revolutionen er i sandhed i gang.
Ja, kjole og hvidt, men se det.
Og skoene.
- Min kone er desværre syg. - Det var ærgerligt.
Jeg håber, det går, at min datter Angelica tager hendes plads?
Selvfølgelig, kom ind.
Hun har længe snakket om, hvor glædeligt det ville være at deltage.
Jeg husker hende som en køn lille pige.
Vi glæder os til at se hende igen.
Hun kommer straks, hun var ikke klar.
Vores hus ligger længere henne.
Ja, Don Calogero. Vi venter på hende.
Som sagt så er kirkens forfatning frygtelig.
Vidunderlig.
Søde Angelica.
Det er længe siden. Du har forandret dig... til det bedre.
Det er en ære, signorina Angelica, at byde sådan en smuk blomst indenfor.
Jeg håber, vi får fornøjelsen af at se Dem ofte.
Tak. De er lige så venlig mod mig, som De har været mod far.
Hvordan går det, signorina Concetta?
Angelica, vi var aldrig så formelle som børn.
Deres Nåde, lad mig præsentere Dem for min datter, Angelica.
Middagen er serveret.
Flere lag, ifølge traditionen.
- Var rejsen trættende? - Ikke meget.
De har ikke serveret for Dem endnu. Undskyld.
- En smuk datter. - Ja, Concetta.
Det er en beskeden villa, jeg er ved at bygge uden for landsbyen.
Men meget bekvem.
Hvor er vi sultne. Godt, vi ikke startede med suppe.
Uforglemmelige dage.
Et kampråb: Våben og soldater.
Generalen indså, at sicilianere sætter skub i tingene.
Hvorfor slås De sammen med Garibaldi?
"Var Garibaldi din krigskammerat, kæmpede han ved din side."
Hans egne ord. Jeg troede ikke, det ville være så vanskeligt.
Jeg har aldrig vandret så meget.
- Mødte De Bixio? - Sikken bestemt mand.
De er alle bestemte og utrolige.
Jeg overværede opgøret mellem Bixio og La Masa.
Jeg deltog kort i indtoget af Termini.
Jeg har hygget mig. Vi lo som tosser den 28. maj.
Generalen behøvede en udkigspost ved klostret.
Vi bankede på, vi bandede, ingen åbnede op.
Det var et lukket kloster for en nonneorden.
Apropos...
...i morgen foretager vi bøn ved søster Corberas grav.
Strålende. De gode nonner...
...er blevet informeret om jeres ankomst.
De har travlt med at forberede jeres besøg.
Vi plejer altid at besøge dem dagen efter vores ankomst.
Og? Hvad skete der så?
Det skal jeg sige Dem.
Tassoni, Aldrighetti og jeg...
...prøvede at bryde døren op uden held.
Vi hentede en bjælke fra et andet hus.
Endelig gav døren efter, med en djævelsk larm,
Vi trådte ind, stedet var forladt.
Pludselig hører vi nervøs kvidren.
Nonnerne havde søgt tilflugt i kapellet.
Hvem ved, hvad de frygtede, vi ti mænd ville gøre.
Det så komisk ud. De var grimme med deres sorte dragter, bange miner -
- og villige til at gøre alt for martyrium.
Den flotte Tassoni råbte:
"Vi har travlt. Vi vender tilbage, når her er nogle novicer"
Vi faldt om af grin.
Vi forlod de skuffede nonner og drog i kamp.
Ti min. efter blev jeg såret.
Gid, jeg havde været med.
Havde De været der, behøvede vi ikke vente på novicerne.
Gem de grove historier, til du skrifter.
Fortæl dem ikke til unge damer ved bordet. Ikke i mit nærvær.
Han har ret, jeg er enig. Og jeg vil hjælpe.
Men det kan ikke fornægtes, at han er gemen.
Åh, den skønne Gigogin.
hun var 15, da hun elskede
træd et skridt frem, min elskede
hun var 16, da hun blev gift
træd et skridt frem, min elskede
da hun var 17, skred jeg
træd et skridt frem, min elskede
Længe leve Italien! Længe leve Garibaldi!
Vær nu ikke så trist, fader. Det er ikke en begravelse.
Den forfærdelige vind.
Gudskelov for den. Ellers ville luften stinke.
Afstemningen foregår ordentligt. Den først ankomne stemmer først.
Donnafugatas Cavour.
Det er mig en stor ære.
Nej, fader Pirrone er ikke bosiddende her.
Afstemningen afbrydes et øjeblik.
Må jeg have lov...
...til at tilbyde Dem en forfriskning?
Den hvide er lettere.
En forsinket hyldest til Bourbon-flaget.
Jeg kan ikke drikke i dag. Jeg har dårlig mave.
Det er ligegyldigt på en dag som i dag.
Nej tak, jeg drikker ikke.
Don Calogero, jeg tager gerne imod...
Jeg vil gerne sige et par ord...
...men store øjeblikke kræver ingen ord.
Det er med stor hengivenhed, at jeg udfører denne opgave.
Jeg har den store ære...
...at annoncere resultatet af folkeafstemningen i vores område.
I året 1860, den 22. oktober, i Donnafugata...
...kl. 18.00...
...mødtes byrådet...
...for at optælle stemmerne...
...afgivet af områdets beboere.
Det sicilianske folk ønsker, at Italien skal forenes...
...med Victor Emmanuel...
...forfatningsmæssig monark, samt hans efterkommere.
Alle stemmerne er blevet optalt...
Alle stemmerne er blevet optalt nøje...
...og det følgende resultat er opnået:
Registrerede stemmer: 515.
Gyldige stemmer: 512.
Jastemmer: 512.
Nejstemmer: Nul.
Og De, Don Ciccio, hvordan stemte De den 21?
Hvad er De bange for? Her er kun os, vinden og hunden.
Deres spørgsmål er nytteløst.
De ved godt, at alle stemte ja.
Det siges, De overtalte tvivlere til det samme.
Det stemmer.
Så De stemte ja?
Nej, Deres Excellence. Jeg stemte nej.
Nej, hundrede gange nej.
Godt, jeg hører det, De siger.
For nødvendighed, enighed og mulighed. De har måske ret.
Jeg forstår ikke politik, det må andre om. Men Tumeo er en gentleman.
En mislykket kunstner, fattig og trist...
...men jeg har ikke glemt den hjælp, jeg har modtaget.
Det var dronning Isabella, den spanske...
...hertuginden af Calabrien. Hun sendte mig i skole...
...så jeg i dag er, hvor jeg er...
...organist ved den hellige kirke, som støttes af Deres Excellence,
I årene, hvor nøden var størst, sendte min mor en bøn til hoffet -
...og vi fik øjeblikkelig økonomisk støtte.
Hvis de konger og dronninger kigger ned fra himlen, hvad siger de så?
At Leonardo Tomeos søn forrådte dem? Nej!
Nej, Deres Excellence.
Heldigvis kender paradis til sandheden.
Jeg beundrer Deres loyalitet.
Men folk er overbegejstrede for Garibaldis sejr.
Folkeafstemningen var det eneste middel mod anarki.
For os er det det mindste af to onder.
Savoyard er i bund og grund et monarki.
De folk, du elsker, for hvem du er så hengiven...
...vil modarbejde disse begivenheder...
...men de vil stadig være i live...
Der skulle forandring til...
...så vi kunne fortsætte ud af samme spor.
Revolutionens arbejde er gjort. Lad os håbe, Det nye Italien vil trives.
Men jeg stemte nej.
Svinene i byrådet tog min stemme og forkastede den.
Jeg sagde "sort", og de fik mig til at sige "hvid".
Jeg var en "loyal undersåt", nu er jeg en "beskidt Bourbon".
De tilhører da Savoyards.
Savoyards! Ha, jeg æder dem råt!
Sig mig en ting: De møder så mange i distriktet.
Hvad er jeres holdning til Don Calogero?
Jeg troede, min holdning var tydelig nok.
Jeg vil gerne vide sandheden om ham og hans familie.
Sandheden, Deres Excellence, er, at Don Calogero er meget rig...
...og også meget indflydelsesrig.
Grisk og djævelsk intelligent.
De skulle have set ham i april og maj. Han styrtede rundt.
I en vogn, på et æsel eller til fods uanset vejret.
Hvor end han gik, opstod hemmelige grupper, som forberedte slagets gang.
Guds plage, Deres Excellence.
Vi har kun vidnet starten af hans karriere.
Om få måneder er han medlem af parlamentet i Torino.
Om få år, når kirkens ejendele er bortauktioneret...
...for håndører...
...han skaffer sig jorden ved Fondacello...
...og bliver distriktets største godsejer. Sådan er Don Calogero.
Den nye mand!
Det er synd, han er sådan.
Og resten af familien? Hvordan er de?
Ingen har set Calogeros kone i årevis.
Måske bortset fra mig.
Hun får til den første kl. fem, når ingen andre er ude.
Engang stod jeg tidligt op for at se hende.
Sikket syn, hun er smuk som solen.
Man kan ikke klandre den rotte for at ville gemme hende for andre mænd.
Men selv fra de mest bevogtede huse...
...siver der ord ud. Tjenerne sladrer.
Det lader til, at Donna Bastiana ikke er normal.
Analfabet, hun kan dårligt tale.
Hun er også ude af stand til at elske sin datter.
God i sengen, det er alt.
Men det er nok ikke så mærkeligt. Ved De, hvis datter hun var?
En af Deres forpagtere i Runci.
Peppe Giunta hed han.
Han stank og var grov, alle kaldte ham Peppe Lort.
Undskyld mit sprog.
To år efter Don Calogero stak af med Bastiana...
...blev Peppe fundet død, ramt af 12 skud i ryggen.
En skandale! Jeg håbede, Tancredi ville ægte Concetta.
Han er en forræder, ligesom alle andre liberale.
Først forrådte han kongen og nu os.
Ham med hans falske grin...
...og hans søde ord og hans giftige handlinger
Det er, hvad der sker...
...når man åbner sit hjem for den slags.
Det har jeg altid sagt, men ingen gad lytte.
Jeg har aldrig kunnet fordrage ham, kun I var betaget af ham.
Nu har han den frækhed at bede dig...
...far til den, han forrådte, om at overbringe hans frieri...
...til den tøjtes far... Fabrizio, du gør det ikke!
Du ved ikke, hvad du siger. Angelica er ikke en tøjte.
Hun ender måske sådan, men nu er hun som andre, blot smukkere.
Hun vil blot giftes godt.
Måske er hun forelsket i Tancredi. Det er alle. Og hun er rig, Stella.
Vores penge bliver velforvaltet af Don Calogero
Tancredi behøver penge. Han er adelsmand og ambitiøs.
Han har intet sagt til Concetta og er ingen forræder.
Han følger med tiden, både i politik og i privatlivet.
Og han er den kæreste unge mand, jeg kender. Det ved du godt.
Så intet klynkeri, hverken i mit værelse eller min seng.
Ingen "du gør det ikke." Jeg bestemmer.
Det har jeg besluttet for længe siden. Sådan er det.
Lad os sove.
I morgen skal jeg tidligt op og jage.
Du har fortalt mig alt om dem: Vilde mødre og beskidte bedstefædre.
...men intet interessant om Angelica.
Der er intet at sige, det klarer hun selv.
Hendes mors skønhed uden sin bedstefars lugt. En sand dame.
Da hun vendte tilbage hertil, spillede hun den mazurka, jeg skrev.
Hun spillede skidt, men det var en fryd at se hende...
...med hendes sorte hår, øjnene, huden, barmen.
Noget helt andet end den stank.
Hendes lagner må dufte af paradis.
Rolig nu, Don Ciccio.
Fra nu af skal De omtale Angelica med respekt.
For i dag beder jeg Calogero om hendes hånd på vegne af Tancredi.
Kun De ved det, men den viden koster Dem.
De bliver låst inde med hundene...
...indtil Calogero er kørt; Intet må lækkes før da.
Det er skammeligt.
Han kan ikke ægte Deres fjendes datter. De har altid været imod Dem.
Hvis han forførte hende, ville det være en sejr, dette er overgivelse.
Det bliver enden på Falconeri-familien og Salinas.
Ægteskabet er ikke enden på noget, men en start.
Og det er for vores eget bedste.
Men disse ting forstår De Dem ikke på.
Lad os tage hjem. Vi har en forståelse, ikke?
Der må ikke opstå misforståelser eller problemer over et lille kys.
Husk, det er mig, der har inviteret Dem med.
Jeg vil gerne fortælle Dem m et brev, min nevø har skrevet...
...som jeg modtog til aften.
I brevet erklærer han sin kærlighed til din datter...
...og beder mig tilspørge Dem...
...officielt om Angelicas hånd.
Nu er det Deres tur til at udtrykke Deres hensigter.
Undskyld mig, Deres Excellence.
Men denne skønne overraskelse gjorde mig målløs.
Jeg ved, hvad Angelica føler i sit hjerte og sit sind.
Jeg tror, at Tancredis følelser, hvilket er en stor ære...
...bliver gengældt.
Gud velsigne dette ægteskab.
Deres glæde er min, Deres Excellence.
Det blæser op.
Jeg behøver ikke fortælle, hvor berømt Falconeri er.
Slægten kom hertil med Charles af Anjou og blomstrede -
- under de spanske konger og Bourbon, hvis de må nævnes.
De var adelsmænd af blod, adelsmænd af Spanien...
Men hvis der ikke er grund til at fortælle vores slægtshistorie...
...fordi De allerede kender til den...
...at min nevøs fantastiske navn ikke afspejles i hans formue...
Min svoger var ikke en sparsommelig mand.
Hans overdådige livsstil ødelagde min nevøs arv.
Men, Don Calogero, resultatet af dette besvær...
...disse hjertesorger, er Tancredi.
De og jeg kender til livet.
Det er måske umuligt at være så fornem...
...følsom og charmerende som Tancredi...
...med mindre forfædrene har mistet formuen. Sådan er Sicilien.
Alt dette ved jeg, og mere...
Kærlighed, Deres Excellence, betyder alt. Hvilket jeg meget kender til.
Hør nu...
Jeg er en verdensmand og vil være ærlig omkring dette.
De unge mennesker skal vide, hvad de kan regne med.
I deres vielsesattest overdrager jeg...
...skøderne til Settesoli til min datter.
1010 hektarer.
Hvedemarker, førsteklasses jord...
...køligt og luftigt...
...og 500 hektarer med vinmarker og olivenlunde...
...ved Gibildolce.
På bryllupsdagen giver jeg gommen 20 tasker med 10,000 uncia i hver.
Min familie betyder alt for mig.
Ingen har set Calogeros kone i årevis.
På nær mig. Hun går til messe kl. fem, når der ikke er andre.
Engang stod jeg tidligt op for at se hende.
Sikket syn, hun var smuk som solen.
Man kan ikke klandre rotten for at ville gemme hende for andre mænd.
Jeg bliver fattig som en kirkerotte, men en datter er en datter.
Og, selvom jeg ved, at det jeg siger...
...ikke imponerer Dem, en efterkommer af kejser Titus og dronning Berenice.
...men Sedara-familien, som fik tildelt titlen af Ferdinand d. 4...
...er også adelig.
Jeg har alle papirerne. En dag bliver det kendt, at din nevø...
...har ægtet en baronesse, Baronesse Sedara af Biscotto.
Don Pirrone, jeg har alle papirerne, men mangler blot et stempel.
Beklager, men jeg havde intet valg.
Jeg håber i det mindste, at det gik godt.
Ja, perfekt. Det kunne ikke have gået bedre.
Vi ses snart igen. Og tilgiv mig.
"Det var en kold januar dag."
"Atmosfæren virkede mere anspændt, når det blæste koldt fra nord."
"Det havde sneet i mange timer."
"På den øde landevej vandrede en sort hest med et tæppe over ryggen."
"Helt udmattet trak den vognen efter sig."
"'Dit forbandede kræ', råbte bonden."
"Som ofte talte til sin hest."
Deres Excellence, Tancredi er ankommet.
Han er i færd med at læsse bagagen af på gårdspladsen.
Ikke for tæt på, onkel. Jeg er gennemblødt.
Det er skønt at se dig igen.
Tancredi, Angelica bliver så glad...
Undskyld, i al min glæde...
Min ven, grev Cavriaghi. Han besøgte villaen sammen med generalen.
Og dette er min ordonnans: Moroni
Vi ventede dig, men i dette vejr...
De ankom midt i stormen.
Jeg troede, det aldrig regnede her. Det føltes som at være til havs.
Tante, dette er grev Cavriaghi fra Milano. I mødtes i Palermo.
De troede, det aldrig regnede her. Som De kan se, styrter det ned.
Tro ikke, at lungebetændelse blot er en skrøne, ellers ender De i sengen.
Tænd op i Tancredis værelse og gæsteværelset.
Klargør det andet værelse til soldaten. Skynd jer!
Jeg forstår det ikke, drenge. Sidst lignede I hummere.
Hvad mener du?
Går I Garibaldi-drenge ikke med den røde skjorte mere?
Død over Garibaldi-drenge! Vi er ikke del af det mere.
Cavriaghi og jeg...
...er officerer i Hans Majestæt Kongens hær.
Da Garibaldis blev opløst, fik vi valget:
Tag hjem eller gå i hæren.
Vi og mange andre valgte hæren.
Vi kunne ikke blive hos de andre.
Sikket rak! De duede kun til at skyde.
Nu er vi rigtige officerer. Folk frygter ikke længere, at vi stjæler.
Da vi ankom fra Palermo...
...skulle vi blot nævne majestæten for at få friske heste.
Fortæl alt senere. Tag nu et bad og skift tøj.
Først vil jeg gerne vise jer Angelicas ring.
Jeg er ikke ekspert, men den ser dyr ud.
Den er smuk, ikke? Kan du lide den?
Var den dyr?
Jeg brugte pengene klogt. Jeg brugte ikke dem alle.
- Der var penge nok til... - Afskedsgaver? I forstår.
Løjtnanten er tilbage. Hvad er det?
En lille gave til signorina Concetta.
"Aleardis Digte". Jeg håber, hun kan lide den.
Digte af Aleardi, min yndlingsdigter.
Det er en gave. Jeg har indgraveret noget.
"Altid døv"? Hvad betyder det? Jeg er ikke døv.
Du hører ikke mine suk.
Undskyld mig, men jeg hørte...
En gave til dig fra din Tancredi.
Du må også takke min onkel.
Angelica! Tancredi! Hvor er I?
Her er fyldt med mus.
Kom nu.
Angelica, hvor er du?
Tancredi, hvor er du?
Skræmmende. Her er mus.
Sikkert. Men hvor er Tancredi?
Jeg kan ikke finde ham.
Tancredi! Angelica! Hvor er I?
Jeg skræmte dig, ikke?
Der er hun igen. Lad os stikke af.
Nej, hvor skulle vi tage hen? Jeg er dødtræt.
Hvor stort er stedet; hvor mange værelser?
Ingen ved det, ikke engang onkel.
Han siger, at ved man, hvor mange værelser der er, er huset intet værd.
- Kom, staklen er alene. - Og de andre?
Concetta er i haven.
Francesco Paolo skulle modtage en gæst for din onkel.
- Hvem? - Det ved jeg ikke. Han er fra Torino.
Så lad os gå.
Nej, jeg gider ikke mere.
Jeg rejser. Hvad laver jeg her? Concetta elsker mig ikke.
- Har du snakket med hende? - Nytteløst. I hendes øjne...
...er jeg blot en orm. Så jeg må finde lykken med en hunorm.
Snak med hende senere. Måske er det for det bedste.
Concetta er en ægte sicilianer. Hun har aldrig forladt øen.
Hvordan skulle hun klare sig i Milano? Der er ingen ægte pasta?
Jeg ville have skaffet hende kæmpe tønder af jeres pasta.
Så skilles vores veje altså her?
Stakkels ham. Concetta vil ikke have ham.
Hun er tåbelig. Hvad vil hun have?
Cavriaghi er flot, ærefuldt navn, ejer jord i Brianza. En god fangst.
Concetta er stadig forelsket i dig.
Det er derfor, du inviterede ham.
Ja, det tror jeg.
Nej, det passer ikke.
Så hør nu, Concetta har ret.
At gifte sig med ham efter at have elsket dig er som vand efter...
- Efter hvad? - Lad os sige Marsala vin.
Hvordan kan nogen have levet sådan her?
Her har aldrig boet nogen, min skat.
Mine forfædre kom for at begå deres små synder...
...og opnå særlige minder, langtfra de andre dødelige.
Små synder?
De kedede sig, min elskede.
Er De Chevalier Aymone Chevalley de Monterzuolo?
- Ja, det er jeg. - Jeg er søn af prinsen af Salina.
Min fader har bedt mig invitere Dem til at bo i paladset.
Det er venligt af Dem.
- Tag hatten på igen, solen er stærk. - Tak.
Jeg havde regnet med at rejse straks efter mødet med prinsen.
Men De skal i hvert fald med hjem for at snakke med min far.
Er det paladset deroppe?
- Hvor er de? - Ikke ovenpå.
De er nok gået ud i haven igen.
Forfærdeligt. Du ved, jeg er hendes anstandsdame.
Tror du, at jeg ikke elsker dig mere?
Du er bange.
Jeg lyster efter dig, men du er ikke min før efter brylluppet.
Mit stakkels ben, jeg er bange.
Nu kommer gæsten.
Hvad vil han med dig?
Jeg ved det ikke. Han har rejst rundt en måned, fortvivlet.
Olien i vores mad må have været hård mod maven.
Han frygter en kniv i maven. Han værner om den.
Jeg ville gerne foreslå et slag whist.
Hvad siger De til et slag kort?
Excellence, må jeg bede om en snak? Jeg rejser i morgen.
I morgen? Hygger De Dem ikke?
Jo, selvfølgelig.
Kære Chevalley, De er i mit hjem.
Jeg holder Dem som gidsel, lige så længe jeg vil.
Pas på fader Pirrone, han vinder altid.
Sæt Dem bare. Jeg er din partner.
Jeg tæller point.
Undskyld, men er De fra Milano? Hvordan er De endt her?
Selvom jeg udnytter prinsens gæstfrihed, så føler jeg mig hjemme.
Jeg kan være Deres guide her. Jeg viser Dem Baron Mutolos hus.
Francesco Paulo, hold op.
Familien har boet i Girgenti, siden sønnen blev kidnappet.
Hvad mon de endte med at betale for frigivelsen?
Ingenting. Ligesom alle andre her, havde de ingen kontanter.
Men de returnerede sønnen alligevel, men i rater.
I rater? Hvad mener De?
Ja, stykke for stykke.
Først en pegefinger.
Så ugen efter den venstre fod.
Og endelig afleverede de hans hoved i en kurv fyld med figenblade.
Så er det nok med de historier.
Jeg så det ikke selv, for jeg var barn, men far fortalte det.
- Og politiet var inkompetent? - Uden tvivl, Chevalley.
Der har været tilfælde her... Min far var tilsynsførende...
...et farligt job, indtil for lidt siden... for ham og hans familie.
Når vores politi kommer, ender det hele.
Så modsat en vis propaganda...
...så vil respekten for kirken blive genoprettet.
Til det bedre? For fem år siden blev en kapellan myrdet under en messe.
- Skrækkeligt. Skyderi i en kirke? - Skyderi, kære Chevalley?
Vi er gode katolikker og gør intet profant.
Nej, de forgiftede altervinen.
Diskret, nærmest liturgisk.
Men hvem stod bag? Kapellanen var et godt menneske uden fjender.
Meget interessant, Deres Excellence.
De burde skrive, De er en god fortæller.
Ja, det er netop historier. Tro mig, jeg er fra Milano.
Sicilien er et skønt land.
Efter den lykkelige indlemmelse...
Den lykkelige union mellem Sicilien og kongedømmet Sardinien...
Den torinske regering ønsker...
...at udnævne berømte sicilianere til senatorer.
Deres navn optrådte som et af de første.
Et navn gjort berømt med tiden...
...af bærerens prestige...
...hans lærdom og de udmærkede handlinger, han har foretaget.
Før jeg sendte listen til Torino, skulle jeg informere Dem.
Og spørge, om De finder den acceptabel?
Regeringen håber, De godtager den.
Dette var min mission...
...hvilket har givet mig den ære at møde Dem og se Deres palads.
Forklar mig venligt, Chevalley, hvad det betyder at være senator?
Hvad det er? En ærestitel, ligesom en udmærkelse?
Senatet er det øverste hus i vores kongerige.
De undersøger og debatterer...
...vedtager og afviser love, der fremsættes af regeringen.
Er man senator, sørger man for, at dette lands smukke stemme høres.
Landet står over for en ny tid.
Mange sår skal hele, mange ønsker skal opfyldes.
Hør, Chevalley.
Jeg er taknemmelig for nomineringen.
Hvis det blot var en ærestitel, jeg kunne tilføje mit navn...
...ville jeg glædeligt acceptere. Men det er det ikke, så jeg afslår.
Jeg er talsmand for den gamle skole...
...knyttet til fortidens regime... af anstændighed, men også hengivenhed.
Min ulykkelige generation begår sig i to verdener uden at føle sig tilpas.
Desuden har jeg ingen visioner.
Hvad kan senatet bruge mig til? Jeg er uerfaren.
Jeg lider ikke af selvbedrag, hvilket er påkrævet.
Nej, mine hænder skal ikke røre politik, de bliver bidt af.
Jeg nægter at tro det.
Nægter De at gøre alt for at lindre...
...den fattigdom og moralske blindgyde, Sicilien befinder sig i?
Vi er gamle, Chevalley, meget gamle.
I 25 århundreder har vi givet liv til gode civilisationer.
Men det skete i udlandet, ikke her.
I 2.500 år har vi blot været en koloni.
Jeg klynker ikke, det er vores egen skyld. Men vi er udbrændte.
Men det er slut nu.
Sicilien er ikke længere besat, det er en del af et frit land.
Hensigten er god nok, men kommer for sent.
Søvn, kære Chevalley. Sicilien ønsker en lang søvn.
Og de vil hade dem, der prøver at vække dem.
Selvom det er for at skænke dem gaver.
Jeg tvivler på, at det nye kongerige vil skænke os mange gaver.
Her er enhver demonstration en længsel efter at blive glemt.
Vores sensualitet er et ønske om glemsel.
Vores skyderi og knivstikkeri er et ønske om død.
Den kraftige sødme i vores sorbet...
...er et ønske om vellystig ubevægelighed, som igen er død.
Overdriver De ikke?
Jeg har mødt sicilianere i Torino. De var langt fra drønnerter.
Jeg har ikke forklaret mig ordentligt.
Jeg sagde sicilianere, jeg mente Sicilien.
Dette landskab... klimaet, en konstant anspændthed...
Men klimaet kan styres, landskabet kan ændres...
Mindet om dårlige regeringer slettes. Sicilianere vil forbedre sig.
Jeg benægter ikke, at nogle vil forbedre sig. De, der flytter.
Men så skal de rejse tidligt. Grunden er lagt som 20-årig.
I behøver en mand, som kan afpasse sit privatliv -
- med samfundets idealisme.
Må jeg komme med nogle råd?
Jeg vil gerne foreslå en til senatet.
Navnet er Calogero Sedara.
Han fortjener en nominering.
Slægten har en lang historie, eller får det snart.
Han er mere end prestige, han har magt.
Han er ikke lærd, men har meget praktisk erfaring.
Hans handlinger var exceptionelle i maj...
Når det komme til visioner...
Han har nok ikke flere end mig...
Men han er klog nok til at skabe dem. Han er den rette for jer.
Jeg har hørt om Sedara.
Men hvis ærlige mand som Dem melder fra -
- så er vejen lagt for skrupelløse mennesker -
- som Sedara, og så forandrer det sig aldrig.
Lyt til Deres samvittighed, ikke til deres hovmod.
Jeg beder Dem om at samarbejde.
De er en gentleman, og det er en ære at have lært Dem at kende.
De har ret i alt.
Undtagen når De mener, sicilianerne ønsker at forbedre sig.
De tror allerede, de er perfekte.
Deres forfængelighed er større end deres elendighed.
Sæt Dem ned, så skal jeg fortælle Dem noget.
Et par dage før Garibaldi indtog Palermo, spurgte nogle engelske -
- officerer, om de måtte sidde på min terrasse.
Derfra kunne de se byens bjerge.
De elskede udsigten -
- men udtrykte forbavselse over al affaldet i gaderne.
Jeg forklarede dem ikke, at det ene stammede fra det andet.
En af officererne spurgte:
"Hvad skal Garibaldis mænd lave her?"
"De vil lære os om manerer."
"Men det vil mislykkes, for vi er som guder."
De grinte, men fattede det vist ikke.
Det er sent, der er snart middag.
Lad os skifte tøj.
Hvis De vil, kan De rejse i morgen.
Selvom De ikke tror mig, så er situationen uholdbar.
Vores effektive administration vil ændre alt.
Nok er den uholdbar, men vedvarende. I hvert fald et eller to århundreder.
Måske ændrer alting sig senere hen, men til det værre.
Vi var leoparderne, løverne.
De, som kommer efter os, er hyæner.
Os alle sammen, leoparder, løver, sjakaler, får -
- vil stadig tro, vi er uundværlige.
Det forstod jeg ikke. Hvad sagde De?
Ikke noget.
Hvad sagde de? Jeg hørte det ikke.
De er ankommet tidligt. Bare rolig, gæsterne er ikke kommet endnu.
Tancredi er her. Pallavicino kommer også, helten fra Aspromonte.
Tak endnu engang, tante. Det var vigtigt at invitere dem.
Du forstår. Dette erAngelicas debut.
- Calegeros kjole og hvidt? - Det er ikke den fra sidst.
Han besøgte den bedste skrædder. Don Calogero mangler stil.
- Mor, må jeg danse? - Ja. Ret lige på tøjet.
Hvor er du smuk, ligesom en blomst.
Jeg hader disse fester, men kommer for pigernes skyld.
Oberst, det er en ære at se Dem.
Det er en ære at præsentere dig for oberst Pallavicino
Jeg er stolt af at byde sejrsherren fra Aspromonte velkommen.
Tak, Deres Højhed. Det er jeg, der er stolt.
Jeg håber, De og Deres officerer vil nyde aftenen i vores hjem.
Det er en stor ære for os. Hele Palermo ligger for Deres fødder.
Prinsessen af Lampedusa.
Grevinde Sutera.
Prinsessen af Salina.
Jeg ser, om Angelica er kommet.
Men passer det virkelig, oberst?
Jeg græd som et barn, grevinde.
- Hvor rørende? - Hvordan var Garibaldi?
Han var smuk og fredfyldt, som en engel.
En helt. En ægte helt. Er han ikke speciel, min skat?
Obersten prøver at berolige dem, hans mænd har beskudt Garibaldi.
De skud kom meget belejligt.
Du kommer for sent, jeg ventede på dig.
Hvor er du smuk. Kom og mød prinsessen.
Dette er min forlovede, Angelica Sedara.
Lad mig se Dem engang.
Ja, det er sandt. Din skønhed overgår rygtet.
- Hvad er det? - Ridderkorset.
Det hører ikke hjemme her.
Jeg har aldrig tvivlet på Deres smag.
Dette er min svigerfar, Chevalier Don Calogero Sedara
- Her er flot, Deres Højhed. - Kan De lide det?
Tancredi, præsenter mig for din forlovede.
Dette er min ven, Gioacchino Lanza.
Og dette er Fulco...
Tancredi er nok imod, men må jeg have æren af den næste dans?
Rolig nu, drenge. Det skal der nok blive tid til.
Beklager, det er ikke min skyld. Damen vælger selv sine partnere.
Det er en vals. Skal vi danse?
- Jeg har ikke hilst på din onkel. - Senere. Kom og dans.
Du er smuk, som altid.
Keder du dig, Fabrizio?
Alle disse ægteskaber mellem kusiner og fætre fremmer ikke skønheden.
De ligner aber, klar til at klatre op i lysekronerne...
...hvor de svinger rundt og viser numsen frem.
Eleonora Giardinelli, en hvid svane i en sø af tudser.
Tillykke med Deres nevøs forlovelse.
En smuk pige. Mange vil snart gøre som han.
- Hvad sagde De? - Her er for varmt.
Ja, her er varmt, jeg burde ikke være kommet.
Jeg er træt, men nu er jeg her, og så må jeg blive.
Det ville være uhøfligt at gå nu.
Godaften. Tina, Jeg har reserveret fire danse med Giovanni
Deres Majestæt, vil De gøre mig den ære...
Oberst, det er mange år siden, jeg har danset. Her er unge piger.
Flot, meget smukt.
Sådanne steder laves ikke i dag, ikke når prisen på guld er så høj.
Ja, meget flot. Smukt.
Men intet slår vores to unge mennesker.
Angelica ville hilse på dig. Hvorfor står du her alene?
Flirter du med døden?
Du er pragtfuld.
Er det ikke mærkeligt, at Don Diego beholder det morbide billede?
Det er et mirakel, hvis han bruger biblioteket.
Du har ret.
Mon min død vil minde om dette?
Så rene er lagnerne ikke.
En døendes lagner er altid svinet til.
Og Concetta og de andre er forhåbentlig klædt bedre på.
Men alt i alt er det nok det samme.
Hvorfor, onkel? Hvad tænker du på?
Jeg tænker ofte på døden. Den skræmmer mig ikke.
Det forstår unge mennesker ikke.
Døden eksisterer ikke for jer, kun for andre.
Vi skal have repareret familiens boks.
Tancredi, Tancredi, giv mig dit lommetørklæde.
Vi vidste, du var her og kom ind for at slappe af.
Men også for at spørge dig om noget.
Jeg håber, du ikke takker nej.
Vil du danse den næste mazurka med mig?
Vær nu ikke doven. Alle ved, du er en god danser.
Det er det bedste tilbud nogensinde, men jeg må afslå.
Vær nu rar.
Du får mig til at føle mig ung igen. Fint, men ikke til en mazurka.
Så føler jeg mig alt for ung. Men den næste vals.
Se, hvor god din onkel er. Han surmuler ikke ligesom du.
Jeg måtte ikke spørge dig. Han er jaloux.
Det er naturligt, når ens onkel er så flot.
Men denne gang gør jeg en undtagelse.
En vals, uden at skulle bede orkestret om det. Kan du lide den?
Det er en vals, eller har du skiftet mening?
Nej, selvfølgelig ikke.
De er alle så venlige, og jeg er så lykkelig, onkel.
Tancredi er en skat, det er du også.
- Godt, han ikke kan høre dig. - Jeg skylder dig en tak.
Også Tancredi. Havde du ikke ønsket...
Han havde giftet sig med dig alligevel. Du kan takke dig selv.
- Nej, det passer ikke. - Jo, Angelica.
En mand som Tancredi ville aldrig kunne modstå din skønhed.
- Jeg havde hørt, du danser godt. - Jeg er ked af at skuffe dig igen.
Du er ikke blot god, du er pragtfuld.
Ja, det er min far.
- Den næste dans. - En mazurka.
De kigger alle sammen på os.
Sikke smuk pige, der danser med sin far.
De klappede i stilhed, en løve fortjener respekt...
...men du fortjente en stor hånd. - Sæt dig ved vores bord.
Jeg husker min ungdom. En middag med en gammel onkel er kedelig.
- Det passer ikke. - I vil være alene.
Jeg er ikke særlig sulten.
Gå med Tancredi, tænk ikke på mig.
Fabrizio, du danser stadig godt.
Fabrizio, alt vel?
Fabrizio, noget at spise? Du virker usikker.
Udvalget er overvældende. Donna Margherita er dygtig.
Det er ikke lige noget for min mave.
- Flotte lysestager. - Fra Madrid.
En gave til Don Diegos bedstefar, da han var ambassadør.
Hvor meget jord er de værd?
Den bedste følelse i mit liv.
Hvor kedeligt!
Prins Salina? Vil De gøre os den ære at sidde ved vores bord?
Venstrefløjen vil korsfæste mig -
- fordi jeg beordrede mine mænd at beskyde Garibaldi.
Hvad skulle jeg ellers have gjort? Jeg fik en skriftlig ordre.
Jeg må dog indrømme... Ved Aspromonte -
- da jeg stod over for Garibaldis mænd...
...nogle hårde veteraner...
...andre lignede professionelle rebeller...
Jeg var glad for, at min ordrer lød på det, jeg mest ønskede.
Mellem Dem og mig...
...mit angreb på Garibaldi hjalp ham.
Jeg frigjorde ham fra det rak, som fulgte ham...
...som brugte ham til at imødekomme ønsker fra Paris eller Rom.
Ja, det er sandt.
Meget anderledes end de, der gik i land i Marsala.
Folk, som troede, Italien kunne skabes via oprør som i 1848
Han... general Garibaldi...
...i det øjeblik han overgav sig, gav han hånd.
Ved De, hvad han sagde?
"Tak, oberst."
"For hvad? For at gøre dig lam resten af dit liv?"
For at få ham til at indse tilhængernes optræden.
...deres skammelige opførsel og mere.
Undskyld mig, oberst.
Tror De ikke, De overdriver en smule grundet Deres udmærkelser?
Nej, slet ikke.
De skulle have set ham. En stakkels, stolt mand.
Han lå under kastanjetræet. Han krop smertede -
- men sjælen smertede mere endnu. Ynkeligt.
Sagde han ikke selv:
"Vi går mod det ukendte."
Det var svært ikke at blive bevæget.
Hvorfor skulle jeg ikke blive det? Jeg kysser blot kvinders hænder.
Jeg har også kysset den hånd, der redder kongedømmet.
En kvinde, som vi militærmænd også må hylde.
Jeg beklager, Diego, undskyld mig.
Tre fester på en uge, det er for meget.
Glæder mig, til det er slut. Hvorfor er alle så glade?
Ræk mig en hårnål.
Hvor kedeligt!
Vi må blive i byen, indtil det her er overstået.
Jeg glæder mig til at vende tilbage til San Lorenzo, til det stille liv.
Hvad siger du? Jeg så gerne, denne fest varede for evigt.
Og Trabias fest?
Jeg har bestilt en grøn kjole. Lysegrøn.
Hvad med dig?
Jeg er så glad. Tancredi er så sød. I er alle så søde mod mig.
Gid, du var lykkelig.
Der er ikke noget at gøre. Jeg nyder ikke folks selskab.
Jeg kan ikke engang lide at danse. Jeg har aldrig danset godt.
Det afhænger af din partner. Find en, du kan lide.
Nej, jeg er ikke interesseret.
Mange mænd ville med glæde gøre kur til dig.
Du tager modet fra dem.
Ligesom stakkels Cavriaghi. Sikke du behandlede den stakkel.
Der er du, jeg kunne ikke finde dig.
Vi skal friskes op. Jeg kunne heller ikke finde dig.
Jeg ville høre oberstens historie.
Han er intet geni, mens ordene gav mening.
Det nye kongedømme behøver orden og love.
Det skal først og fremmest kvæle anarkiet.
Slut med eventyr og oprør.
Selvom det kræver hårde metoder...
...såsom at skyde de mænd, der valgte Garibaldi.
Tror du, de skyder dem?
Ja, her til morgen. De var trods alt desertører.
Sådan plejede du aldrig at tale før.
Jeg har altid talt sådan, min skat.
Det er ting, du ikke har forstand på.
Concetta, vent.
Lad mig gå!
Jeg har forstået det.
Jeg sagde, du aldrig ville tale sådan før, det er nok for mig.
Hun er så sød, især når hun bliver sur.
Stakkels Concetta. Hun elsker dig stadig.
- Og elsker du stadig mig? - Ja.
Har du set prinsen af Salina?
Don Calogero, det er tid til at gå. Tag Dem sammen.
Kaffe, tak. Varm kaffe.
Tak for en uforglemmelig aften.
Går De allerede?
Vi skal lige hjem, hvilket er behørigt.
Det er vores pligt. Desuden er aftenens opgave ikke slut endnu.
Ryd op og sluk for stearinlysene.
Tak for en vidunderlig aften, Margherita.
Der er du. Tante leder efter dig.
Angelica, Concetta og Carolina er klar.
Kan du gøre mig en tjeneste? Jeg har allerede sagt farvel.
Hent en vogn til din tante? Jeg går hjem.
- Går du? På denne tid? - Jeg behøver luft.
Har du det skidt?
Lidt hovedpine. Det gik fint, ikke?
Skønt, onkel. Jeg har snart godt nyt til dig.
Ved næste valg...
- Er du en kandidat. - Kendte du til det?
Undskyld mig et øjeblik.
Oh stjerne, trofaste stjerne!
Hvornår tilkalder du mig?
...langt væk fra alt, i lyset af din stedsevarende vished?
En fantastisk hær. De får tingene gjort.
Lige hvad vi havde brug for...
...for Sicilien.
Nu... kan vi tage det lidt roligt.
Danske tekster: www.broadcasttext.com